ХУДОЖНИКЪТ НА ВЯТЪРА
Върна ли се?
Да.
Учителю.
Аз…
Ама че хлапе… Обича да ми шепне на ухото.
Ще започвате ли да рисувате?
Ще се опитам да го направя.
Сега разбирам защо го доведохте със себе си.
Позволете на мен, учителю.
Какво ли става при министър Ким? Много съм любопитен.
За него казват, че е много ексцентричен.
Доста е мнителен и не допуска всеки в дома си.
Така е.
Такъв човек не открива лесно сърцето си.
Няма защо да се притеснявате.
Как ще се справят с характера на министър Ким?
Няма как да стане.
И все пак не бива да се отпускаме.
Да.
Помолих Главния художник да дойде и да обсъдим въпроса.
Картината ви ще разсмее ли момчето?
Трудно е да се разбере
какви чувства крие човешкото сърце.
Направих всичко по силите си.
Остава да чакаме резултата.
Като гледам картината, долавям ритъма на музика.
Толкова отдавна не съм чувал този ритъм.
Тан Уон,
много съм ви благодарен.
Благодаря ви!
Епизод 15: "5 части от една картина"
Как го направихте?
Да.
Вчера случайно се сблъсках със сина ви
и той не каза нищо.
Днес, когато казахте темата,
опитах да го заговоря, но той не реагира.
Почувствах се много странно.
А аз разпитах две момичета, които видях навън.
Казаха, че е спрял да се усмихва
след смъртта на майка си.
Умряла е след дълго боледуване
и оттогава момчето се е затворило в себе и отказва да говори.
Знам историята на деца, загубили слуха си,
след дълго боледуване.
Това ни подсказа защо детето не се усмихва.
То не чува нито дума от това, което му говорим.
Реших, движенията в картината
да подражават ритъма на музика.
Картината му напомни веселия танц на акробатите,
които е гледал заедно с майка си.
Много добра работа.
Днес имах възможността
да ви оценя нагледно, Тан Уон.
Ще спазя обещанието си
и ще ви покажа портрета.
Благодаря.
Можете да го погледнете.
Е, какво?
Не намирате ли картината за странна?
Портретът е нарисуван от изключителен майстор,
но на мен ми се струва,
че не аз, а някой друг е нарисуван на портрета.
Не го ли намирате за странно?
Защо ми се струва…
че това не са очите на министър Ким?
Всъщност, не само мен е рисувал. Още пет човека, ценители,
притежават такива портрети.
Искате да кажете, че има пет подобни портрета?
Точно така.
Майсторът нарисува портрет
на всеки член от кръга "Бамбуковите дръвчета".
Говоря ви за тези пет човека.
Бамбук?
Как можа да се случи? Защо г-н Ким им показа портрета?
И аз се чудя.
Той е такъв ексцентрик,
не разбирам как са го склонили?
Какво става? Как се добраха до портрета?
Не можем да стоим и да чакаме.
Ако кралят разбере
за случилото се преди 10 години,
всички ще стъпим на пътеката на смъртта.
Да.
Ще проуча сериозно
всичко около случая.
Да, трябва да разучите. Но побързайте.
Да.
Ще го направя.
Значи…
пет бамбука.
Според мен, петте бамбукови дървета
символизират пет различни човека.
Това е ясно.
Но кои са тези хора?
С първия вече се срещнахте.
Това е министър Ким Мьонг Ньонг.
За него знаете.
Вторият е родственик на кралското семейство,
господин Бо Йонг Гун.
За него казват,
че колекционира предимно пейзажи от Чосон.
Третият човек
е почитаемият учен
Йонг Юн.
Учителят е важна личност сред учените.
Той следи с интерес тенденциите в съвременната живопис.
За какви тенденции говориш?
Как какви?
Еротичната живопис, разбира се.
Четвъртият човек
е бившият съдебен чиновник,
уважаваният от всички
съдия Хе Мьонг.
Въпреки че има вид на огромен тигър,
той харесва картини
с растения и птици.
Събраха ги.
Вече имат четирите портрета.
На господата Ким, Бо и Йонг Юн, дори на съдията Хе Мьонг.
Какво свързва тези портрети?
Това е въпросът, който ни вълнува.
Можете ли да предположите каква връзка имат?
Да.
Ким Хонг До и Шин Юн Бок търсят портретите
на хората от кръга "Бамбуковите дръвчета",
които са рисувани преди 10 години.
Кръгът "Бамбуковите дръвчета"?
Така ли мислите?
Чувал съм за кръга "Бамбуковите дръвчета".
Преди 10 години този кръг е основан от пет художника.
Пет човека.
Остава още един.
Но…
не е ли прекалено късно да предприемем каквото и да е?
Успяха да открият четири портрета,
но до последния няма как да се доберат.
Не се притеснявайте.
Защо сте толкова сигурен? Има ли причина?
Работата е там…
Кой е последният художник?
Няма да се доберете до него.
Последният художник, който е член на обществото…
Всъщност…
това съм аз.
Няма да им покажете портрета, нали?
Разбира се, че не.
Това е всичко за днес.
Почакай, Тан Уон…
Как е ръката ти?
Главен художнико, за мое щастие, раната почти зарасна.
Добре.
Оправяй се бързо и започвай да рисуваш.
Иначе няма защо да стоиш в "Тоуасо".
Не е ли така?
Звучите така, сякаш се страхувате,
че може да оздравея.
Как е възможно?
Оздравявай по-скоро.
Измислихте ли какъв подарък ще подарите?
Не съм. Трудно ми е да реша.
Главният художник се интересува от много неща.
Нямам никаква идея какво да му подаря.
Ако човекът харесва камъни,
подаряваш му камък и всичко е наред.
Но не е лесно да разбереш какво харесва Главният художник,
Да.
А вие какво ще му подарите?
А, да…
аз просто…
ще си остана у дома.
Но защо? Вие винаги сте присъствали.
Стига, де.
Той загуби големия си син,
а малкият е изгонен от "Тоуасо".
Мислите ли, че сърцето му е весело?
Ама че сте.
Аз ще тръгвам. Пожелавам ви приятно забавление.
Да, добре.
Кога е рожденият ден на Главния художник?
Това е всичко.
Остава брадичката и портретът ще е готов.
Художнико, там ли си?
Учителю…
Моля ви, скрийте се. Хайде, моля ви.
Почакайте малко, моля ви се!
В момента се преобличам.
Почакайте още малко.
Можете да влезете.
Седнете.
Рисуваш жена?
Наистина имаш очи на художник.
Виждал си Чон Хянг няколко пъти,
но си запомнил очертанията на тялото й.
Успяхте да я разпознаете
от няколко нахвърлени щрихи?
Очите ти имат способността да забелязват детайлите.
Можеш ли да надникнеш в сърцето й?
Моля те, разкрий върху хартията
сърцето на тази жена.
Как на толкова малък лист хартия
мога да покажа какво се крие в сърцето й?
Така е.
Въпреки че листът е малък,
иска ми се да можех чрез него да разгадая сърцето й.
Сега си почивай.
Стаята има нужда от проветряване.
Можете да излезете, учителю.
Какво не е наред?
Да разбирам ли, че си тук
заради Чон Хянг?
Разбрах, че е тук, след като дойдох.
Може би е съдба.
Това е нещо, което не се описва с думи.
Спиш ли?
Госпожице?
Случило ли се е нещо?
Може ли да вляза?
Вече съм легнала да спя.
За какво искате да говорим?
Разговарях с художника.
Готов е да те рисува по всяко време.
Не се стеснявай от него, докато позираш.
Госпожице!
Господине, щом искате, ще изпълня желанието ви.
Ще ви се подчиня.
Не съм напълно убеден, че сърцето ти ми принадлежи.
Искам да разбера какво криеш в него.
Госпожице, сега ще можете ли да се виждате с художника?
Сърцето ми се чувства странно.
Не знам да се радвам ли, или не.
Защо се чувствате така?
Художникът изпълнява волята на господин търговеца.
Ще пренесе душата ми
на празен лист хартия.
Това желание не е на художника,
нито пък мое,
а е желание на търговеца.
Затова…
сърцето ми не изпитва радост.
Но не сте ли щастлива, че ще го виждате?
Не сте ли?
С какво ли е заето сърцето на художника?
Остана само портретът на Главния художник.
Какво ще правим?
Чудя се как да се доберем до него.
Утре Главният художник има рожден ден.
Как да се възползваме от тази възможност?
На празника ще има много хора, които ще ходят насам-натам.
Прав си.
Ако искам да скрия игла, ще я поставя при другите игли.
В тълпата хората не привличат внимание.
Но дори да влезем незабелязано в дома му,
портретът може да е скрит на тайно място.
Как ще го намерим?
Трябва да разберем къде е скрит.
Как ще разберем?
Ще намеря начин.
Ти няма да се намесваш. Опасно е.
Учителю, искате да отидете сам?
Нямаш ли ми доверие?
Не е така. Разбира се, че ви вярвам.
Това е добре.
И още нещо.
Казах ти вече, че не искам да идвам тук.
Ще завършим портрета на друго място.
Защо трябваше да се крия?
Добре.
Всичко наред ли е? - Даже комар не е прелетял.
Добре.
Бъдете внимателни.
Колко важно е това за вас?
Ако в следващия живот вие се преродите в мен,
тогава ще разберете какво чувства сърцето ми.
Моля ви, дайте ми някоя от вашите дрехи.
Много е важно.
Ман Ньон!
Донеси ми тъмно червеното чогори и тъмно сивата чима.
Да, госпожице.
Извинете ме, че ви моля за това.
Наистина съжалявам.
Някой ден ще ви се издължа.
Кога ще завършите картината?
Веднага, щом се върна.
Чон Хянг…
Благодаря ви.
Аз наистина ви харесвам, художнико.
Ще кажа на мадам да ви помогне.
Благодаря.
Свърших.
Изглеждате прекрасно, художнико.
Как изглеждам?
Наистина ли…
приличам на жена?
Трябва да тръгвам.
Няма да забравя за помощта ви.
Моля ви, бъдете внимателен.
Но…
Художнико, искам да ви призная,
че този ханбок ви стои по-добре,
отколкото вашите дрехи.
Ще го приема като похвала.
Днес имате рожден ден и дойдохме да ви поздравим.
Желаем ви успех и дълъг живот.
Притеснихте ме, министре.
Вие сте този, който заслужава дълъг живот.
Няма за какво да се притеснявате, Главен художнико?
Синът ви е талантлив художник.
В ден като този може да осъществите мечтата му.
Да, предайте му да работи усилено.
За останалото ще се погрижа аз.
Ще го запомня.
Хайде, заедно да се насладим на празника.
Специално поканих трупата "Танцуващите лъвове".
Ето това е.
Ще се справиш ли?
Това ли е мястото?
Да, но внимавай.
Мини отзад, само там няма охрана.
Това е ясно,
но не знам как…
Хайде да повторим танца.
Наклони се напред.
Поеми въздух с диафрагмата.
Опитай.
Не става. По-добре изпей шеговита песен.
Кой каза, че си звяр?
Ти си звярът сред животните. Кон ли си?
Какво е това?
Какви… глупости дрънкаш? - Ами такава е песента!
Хайде, опитай, че няма време. - Забрави.
Ама че си.
Нямаш ли ми доверие?
Маска?
Ще си я сложа.
Как изглеждам?
Приличаш на един от нас.
Отива ти.
Посрещам гостите, трябва да изглеждам добре.
Разбира се, това е ясно.
Но…
дали ще дойдат днес?
Кои?
Как кои? Досега Главният художник не е канил кисенг.
Скоро ще дойдат.
От коя къща са те?
Щом Чон Хянг я няма, какво значение има откъде са?
Как така да няма значение?
Ама че си! Съвземи се.
Ето го прочутия танцуващ лъв.
Хей, лицето ти ми е познато. Къде съм те виждала?
Мадам не ти ли каза за мен?
Какво да ми каже?
Аз съм Со Ри, кисенг от Пхенян.
Дойдох специално за тържеството.
Боже! Каква красавица.
Сърцето ми се разтуптя.
Дръж се прилично.
Днес е рожденият ви ден, Главен художнико.
Пожелавам ви успех и дълъг живот!
Пожелаваме ви успех и дълъг живот!
Да! Да!
Добре ли сте?
Добре съм.
Не се бави, идвай веднага.
Да.
Дете…
ела и седни до мен.
Да.
Такова… Господине.
Да, какво има?
Трябва да отида по нужда.
Връщай се бързо.
Да.
Може ли… - Да?
Може ли да ви попитам нещо? - Да.
Къде е задният вход на къщата?
Искам да изляза от там.
Вървете все направо.
Благодаря.
Добре танцуват.
Къде отивате?
Стана ми скучно и излязох да се разходя.
Но явно се загубих.
Как така?
Как се казвате?
Казвам се Со Ри.
Со Ри?
Красиво име на красиво момиче.
Аз съм Чанг Хьо Уон.
Чух, че къщата принадлежи
на Главния художник от кралската академия.
Така е.
А аз съм най-младият художник в историята на "Тоуасо".
Думите ми може да звучат като хвалба,
но всички в "Тоуасо" говорят, че съм надарен от Небето.
Забележително.
Тогава…
Ще ми покажете ли картините си?
Разбира се.
Според картата,
библиотеката е на около 20 крачки от оградата
и след това наляво.
Там сигурно има охранители.
Внимавай да не те забележат.
Изглежда
Хонг До няма да дойде.
Появява се и изчезва като сянка.
Да не е намислил нещо?
Боже!
Не се притеснявайте, предупредил съм прислугата.
Няма да му позволят да припари.
Така и трябва.
Ако разбере, че портретът у вас,
ще се опита да се добере до него.
Бъдете особено внимателен.
Ще го имам предвид.
Трябва да бъдем много бдителни.
Отидете да проверите дали всичко е наред.
Да, Ким Хонг До е много находчив.
Добре, ще проверя.
Тул Се!
Виж дали всичко е наред в библиотеката!
По-добре отидете сам.
Какво?
Добре, ще проверя лично.
Какво искате?
Отворете вратата. - Не може.
Главният художник заповяда никого да не пускаме вътре.
Изглежда не можем да влезем.
Нека да си вървим.
Почакайте.
Те казаха, че няма да ни пуснат.
Може би за тях съм презряна кисенг.
По-добре да се върна на празника.
Казах да почакате.
Веднага отвори вратата!
Не чу ли какво казах?
Само… не се бавете вътре.
Бъди спокоен.
Влезте.
Няма ли да ви създавам проблеми?
Всичко е наред.
Влезте.
Добре.
Разходете се за малко.
Да отидем да пийнем в Мьонгуол.
Отиваме.
Тази картина е Лан Чокдо, от епохата Мин.
Любима тема за художниците.
Лан Чокдо.
Много красива картина.
Каза, че се казваш Со Ри?
Да.
Във вашия дом
има ли някакви специални картини?
Какви специални картини?
Някъде случайно чух,
че високопоставените чиновници крият такива картини,
на които е изобразено човешко лице.
Портрет.
Имаш предвид портрет.
Художниците пренасят човешкото лице върху хартия.
Тези картини се наричат портрети.
Искаш ли да видиш?
Само съм чувала,
че аристократите ги притежават,
но никога не съм ги виждала.
Почакай ме тук.
Добре.
Ето това е.
Направихте го заради мен.
Така е.
Изглежда като истински.
Не бива да го докосваш.
Не ми позволявате да докосна картината,
защото съм презряна кисенг?
Не, не е така.
Тогава повече няма да гледам.
Гледай.
Но…
художнико, защо тук няма
ваши картини?
Мои картини?
Баща ми пази тук картината от изпита ми в академията.
Почакайте, сега ще се върна.
Ще се радвам да видя.
Корсетът ми беше много стегнат.
Сега всичко е наред.
Но сега аз не съм наред.
Какво?
Време е да си вървя.
Кой е тук?
Тук има ли тоалетна?
Трябва да тръгвам.
Изглежда съм се объркал.
Веднага се махайте от тук!
Кой си ти, че да ме командваш? Що за животно си?
Кон… Бик…
Ръцете ти са мръсни, изглежда си крадец.
Ама че животно.
Абсолютен идиот.
Со Ри.
Защо си тук, разкарай си задника веднага!
А къде на това място е тоалетната?
Я да ви попитам аз.
Що за животно сте? Може би овца?
Ако не сте овца, значи сте стопанина на дома.
Махай се от тук! - Махам се.
Татко? - Какво правиш тук?
Почакай…
Защо кутията е тук?
Това е… - Какво става?
Защо питаш мен?
Ким Хонг До. Това е негова работа.
Това беше той. - За кого говорите?
Човекът с маската. Това беше Ким Хонг До.
Заключете всички врати.
Не позволявайте на маскираните да напускат двора.
Бързо! - Да.
Този мръсен подлец!
Спрете, където сте!
Хей, Ким Хонг До!
Опитваш се да ме измамиш?
Свали си маската.
Ето го!
Защо стоите, хванете го! - Бързо.
Побързайте! Хванете го!
Трябва да е тук някъде. Претърсете!
Да.
Учителю? - Бързо! Трябва да се махаме.
Къде? - Вземи портретите.
Учителю? - Бързо!
Учителю? - Побързай!
Не, те са тук.
Хайде! Бързо!
Трябва да се скриеш. - А вие, учителю?
Не се притеснявай за мен.
Не искам… - Бързо!
Учителю!
Не искам…
Ще остана с вас.
Не разбираш ли?
Не се показвай. Разбра ли?
Учителю? - Бързо!
Бързо!
Тук е, господине.
Къде изхвърли маската?
Днес е рожденият ви ден.
Какво правите на това затънтено място?
Дойдох да те питам нещо.
Трябва да отбележа, че ти се отдава изкуството да се маскираш.
Дай ми портрета
и обещавам…
всичко да бъде забравено.
За какъв портрет говорите?
Не разбираш, а?
Каква е причината за внезапната ти колекционерска страст?
Какво странно има художник да събира картини?
За коя картина говорите?
Ако е тази, която може да даде яснота
за внезапната смърт на учителя и приятеля ми,
тогава вие не сте ли длъжен да ме подкрепите?
За последен път ще ти го кажа.
Тук съм, за да те предупредя,
не си търси белята.
Благодаря за предупреждението.
Няма да си губя времето повече.
Къде е портретът?
Обвинявате ме без доказателства.
Моля ви, вървете си!
Много подходящ момент да те боли ръката, нали?
Тази ръка все още ми дава криле, за да летя.
Картината ли е важна, или ръката ти?
Какво животно сте вие?
Овца?
Действайте!
Моля ви, спрете!
Престанете!
Учителю!
Махнете ги оттук.
Юн Бок? - Не…
Ти си Юн Бок?
Нали искате картините?
Вземайте ги! - Юн Бок!
Превод: Donet
Редакция: mrnkaloto Eastern Spirit ® 2014